Allmektige Herre, nå som du har vår kjære Dussolier i dine armer, -
- ber jeg deg om å minne ham på da vi sammen rømte fra barnehjemmet.
Minn ham på frykten og friheten vi kjente.
Og forsikre ham om at det ikke er noe galt.
Frihet og frykt er alltid sammen, -
- som et gammelt ektepar, begge villige til å dø for hverandre.
Minn ham på søster Mary da hun var 20 år.
Den blonde flommen av hår da hun løp rundt og traff kurven.
Minn ham på det uutslettelige, urgamle bildet av skjønnhet-
-som egget oss sånn, i stillhet.
Nå vet jeg at verken han eller jeg vil glemme det bildet.
Minn ham, allmektige Herre, på våre endeløse, nattlige samtaler-
- i den store sovesalen, under teppene.
Hvordan vi hvisket i hemmelighet om vårt eneste, utømmelige tema:
Framtiden vår.
Vi var barn. De maler framtiden i farger virkeligheten ikke kjenner.
Minn ham på ikke å sørge over de knuste drømmene våre.
Vi ville leve som den store baseballspilleren.
Den gamle harrytassen på bensinstasjonen ved veien.
Den heltemodige soldaten. Den lyssky musikeren i New York.
Brannmannen. Sjømannen på de blå bølgene.
Minn ham på ikke å gråte når han husker-
- at vi istedenfor bare levde prestens enkle, ensformige liv.
For et underlig liv.
Et liv av håp og bønner om at Du, allmektige Herre, -
- virkelig fins og kanskje tenker på oss.
Amen.
CASTEL GANDOLFO PAVENS SOMMERRESIDENS
Sancta Maria, mater Dei...
Hvor går de flyene vi aldri tar?
Jeg lurer alltid på det samme hver gang jeg ser et.
Jeg tenker alltid at de drar til steder jeg aldri har vært.
De drar et annet sted.
Fortell om den velsignede Juana.
Hun blir høyaktet i Guatemala og hele Sentral-Amerika.
Hun døde som 18-åring, av leukemi.
På dødsleiet sa hun: "Hele verden skal bli forhekset av meg,"-
- "for hele livet mitt har jeg vært forhekset av verden."
Hvorfor fortjener den velsignede Juana helligkåring?
Hun tok hånd om syke barn. For å lindre smertene deres, -
- fortalte hun eventyr som hun fant på selv. Visstnok veldig morsomme.
Og alltid med den samme hovedpersonen: madonnaen.
Jeg liker dette. Fortsett.
Men eventyrene ga de syke barna mer enn et smil.
Mange dødssyke barn ble friske noen dager etter at de hadde hørt dem.
De kom seg igjen med et smil på leppene.
Da folk spurte barna om de visste hvorfor de var blitt friske, -
- svarte alle det samme: "Madonnaen fikk oss til å le."
- En vakker historie, Deres Eminense. - Ja, Hellige Far.
- Vakker. Skulle ønske den var sann. - Men den er sann, Hellige Far.
Greit. La meg tenke på det. Du skal snart få svaret mitt.
Fortell om hvordan du fikk kallet.
Påbudet ditt om å gjøre abort utilgivelig-
- har fått Femen til å protestere overalt.
Under Eiffeltårnet, i Europa- parlamentet og på Petersplassen.
Jeg vil ikke snakke om folk som protesterer nakne.
Andrews død... Det var ikke din feil.
Jo, det var det.
- Valente. - Hellige Far.
Jeg er så trøtt.
Her er jeg, Hellige Far.
Sitt ned. Var turen behagelig?
Jeg liker helikoptre. Det føles som om jeg er ute på eventyr.
Unge mennesker som deg liker eventyr.
- Vi er jo like gamle, Hellige Far. - Vi var en gang like gamle.
Jeg ble så overrasket og glad over at du ville treffe meg.
Jeg ble også overrasket over at jeg trengte å treffe deg.
Ikke ville, men trengte.
Vei dine ord omhyggelig, Hellige Far.
Jeg er virkelig trøtt. Vet du det?
Hvis du tillater det, Hellige Far, så er du ikke trøtt.
Du sørger. Du kjemper med skyldfølelser-
- etter din nærmeste venn kardinal Dussoliers død.
Hva ville du snakke med meg om, Hellige Far?
Hva gjør vi galt?
Det er enkelt. Vi har ikke klart å følge-
- det evige, uforanderlige prinsippet med gulroten og kjeppen.
Vi tok med oss kjeppen, men glemte gulroten.
- Hva mener du med gulrot? - En åpning.
- Hva mener du med åpning? - En tale om kjærlighet og en reise.
Jeg liker ikke å reise og vil ikke bli sett.
Jeg sa ikke at du må bli sett.
Og alle misliker å reise, helt til de er på vei. Så liker de det.
- Hvor vil du slepe meg? - Til Afrika.
Til 30-årsjubileet for søster Antonias første godhetsby.
Den første av de 250 godhetsbyene. Flernasjonalt veldedighetsarbeid.
Søster Antonia ringer i gjennomsnitt 14 ganger om dagen og ber deg dit.
Hun ville sagd av seg armen for å få deg til å komme.
Si at hun kan begynne å sage, så kommer jeg før eller siden.
Jeg er ikke særlig glad i søster Antonia.
Flere kardinaler har sagt at hun har et nært forhold til dårlig ånde.
- Nei, det virker ikke som løsningen. - Som du ønsker, Hellige Far.
Jeg vil bare tilbake til Roma. Jeg trives ikke med å ha ferie.
Ingen intelligente mennesker trives med å ha ferie.
Forresten: Dette kan kanskje muntre deg opp.
Din yndlingsforfatter Elmore Coen er i Roma på ferie.
Han sa i et intervju at han gjerne skulle truffet deg. Interessant?
Jeg har alltid villet treffe Elmore Coen.
VATIKANSTATEN
Hvor er barna på rulleskøyter blitt av?
Det er en stor ære å få treffe deg, mr. Coen.
La oss ikke overdrive, Deres Hellighet. Du er jo paven.
Jeg hørte at du ville treffe meg også.
Selvsagt! Du er århundrets så langt mest mystiske mann.
- Alle forfattere vil treffe deg. - Dere er så besatte av mysterier.
Dere geistlige er heller ikke verst.
Forfattere og geistlige er like på den måten.
De kan ikke koste på seg å løse mysteriet. Da blir de overflødige.
Å skrive er min metode for å skjule min grenseløse uvitenhet.
Det er et bedrageri. En metode for å bli godtatt av verden-
- og spesielt kvinner, som er min eneste, virkelige interesse.
- Tilgi meg. Det var upassende. - Slett ikke.
Legmenn tror alltid at vi prester blir sjokkerte av småting.
Egentlig er det helt omvendt.
Vi blir aldri sjokkerte. Ingen annen yrkesgruppe må takle så mye synd.
Skriftestolen er operasjonssalen vår.
Akkurat som kirurger ikke frykter blod så frykter ikke prester synden.
Hvordan overlever man uten kvinner?
Et enkelt svar.
De tåpelige treffer kvinner i smug.
De kloke har for lengst sett i hvor stor grad sex som kilde til nytelse-
-er overvurdert i samfunnet.
Deres Hellighet. Med noen få ord har du nettopp lagt i grus-
- tre fjerdedeler av min litterære produksjon.
Jeg har nesten alltid skrevet om sex som motoren som driver verden.
Du har rett. Men du skriver om motorer som alltid går i stykker.
Du burde fått Nobelprisen for det for 20 år siden.
Dessverre har de den vanen bare å gi den til dem som ikke vil ha det.
Har du noen gang hatt en kjæreste?
Ja visst. Jeg har bare hatt én, og jeg husker alt om henne.
Du har nok hatt tusenvis og husker ikke noe om noen av dem.
Jeg husker bare enkelte perverse og lystne detaljer.
Hvis du husker det, så er det nok fordi vi hele tiden preker for deg-
-om hvor galt det er.
Hvordan har du det?
Fælt. De har funnet noe galt med meg, men vet ikke hva det er.
- Kanskje Gud har gått inn i deg. - Det er nok heller djevelen.
Vil du gå av?
- Nei. Jeg skal ikke gå av. - Det gjør meg bare dårligere.
Du kommer aldri til å bli pave, Michael. Venn deg til det.
Jeg kommer til å forbli pave til den dagen jeg dør.
For jeg er nysgjerrig på hvordan det går til slutt.
Du tror ikke på Gud.
- Hva sa du? - At du ikke tror på Gud.
Jeg har også vært 50 år en gang.
Jeg hadde min egen troskrise, som alle prester.
Det andre kallet er mer utfordrende og slitsomt enn det første.
Man har ikke lenger ungdommens entusiasme.
Nå må man kjempe med brustne illusjoner.
Det rasjonelles begrensninger.
Du tror ikke på Gud, men du bør ikke være lei deg for det.
Selv om du er pave.
Det fins fremdeles en annen vei der du kan finne det du ser etter, -
-selv om du ikke ser den nå.
Alt du ser foran deg nå, er din egen tvil og mørket.
Vær så snill, vis meg den andre veien. Jeg ber deg.
Hvis jeg viser deg den, så er eventyret over.
Forstår du det ikke, Lenny? Livet ditt, pavedømmet ditt, -
-er et uforglemmelig eventyr.
Du er virkelig min åndelige far.
Den beste en prest kan håpe å få.
Michael? Hva må jeg gjøre for å gjenopprette kirkens skjebne?
Dra til Venezia... og begrav to tomme kister.
Gloria Patri et Filio et Spiritui Sancto.
Requiem aeternam dona eis, Domine.
Requiescant in pace.
Dominus vobiscum Sit nomen Domini benedictum.
Adiutorium nostrum in nomine Domini.
Benedicat vos omnipotens Deus.
Pater, et Filius, et Spiritus Sanctus.
Nå... neste søndag...
...kommer vi ikke til å se hverandre, mine kjære troende.
Jeg må ut på reise.
Jeg skal dra til Afrika og feire 30-årsjubileet-
- til søster Antonias første godhetsby.
Jeg vet at det er ham dere vil se.
- Når kommer han ut? - Det gjør han ikke.
Hvorfor skal vi da reise sammen på samme fly?
- For å føle nærheten hans. - Du vet det pisspreiket ikke selger.
Hva skal jeg si? Han kommer ikke ut.
Men hva som helst kan skje. Pius 13. Er, om ikke annet, uforutsigbar.
Som denne turen. Han bestemte seg for to timer siden.
- Jeg skal spørre om noe viktig. - Ikke nå.
- Hvorfor kommer han ikke ut? - Han ber.
Vi har bedt i månedsvis om at han skal snakke med oss.
- Hvilken bønn ber han? - Jeg kan ikke lese pavens tanker.
Så han ber ikke høyt? Det var nytt.
- Jeg har et viktig spørsmål. - Forstått, men han kommer ikke ut.
Prins Abadi har gjort stadion klar for pavens tale. Kommer han dit?
Det sa han. Men jeg holder dere oppdaterte. Greit?
- Når får jeg stille spørsmålet mitt? - Jeg vet ikke, Jennifer.
Hellige Far! Ifølge pålitelige kilder stopper Kurtwell-granskningen opp.
De påstår at du har sendt dit en uerfaren mann-
- fordi du egentlig ikke vil etterforske saken.
Og det er en veldig spesifikk grunn til det.
Kurtwell presser deg. Er det sant, Hellige Far?
Og hva presser Kurtwell deg om?
Hva vet Kurtwell om deg som vi ikke vet?
Bli der dere er! Ingen rører seg!
Bli der dere er! Ingen rører seg! Bli der dere er!
Deres Eminense. Så hyggelig å se deg igjen!
- Gleden er min, mor Antonia. - Og paven?
Gi meg mobilen din, så kommer han.
Tuller du? Jeg vil ta et bilde.
Det blir ikke noe bilde med paven. Beklager.
Så etter alt dette bryet skal jeg ikke få et bilde med paven engang?
Paven venter der. I bilen.
- Det er ikke riktig eller likestilt. - Er likestilling med paven rimelig?
Jeg liker ikke pavens syn på meg, som har gitt kirken så mye.
Mor. Ikke glem loven om gjensidighet.
Paven syns kanskje det samme om deg. Prøv å være litt synsk nå.
Hvem vinner det sammenstøtet?
Jeg har mektige venner i verden.
Paven har derimot ikke en eneste venn.
Men han trenger bare 20 minutter for å stenge alle dine 250 godhetsbyer.
Tro meg, jeg kjenner ham. Han gjør det hvis han får lyst.
Vær så snill, gi meg mobilen.
Én ting til.
En liten gave fra paven. Ta en.
Nei, forresten. Ta to.
Da går vi!
Dette er kirken vår.
Ved siden av den ligger sovesalen...
...legesenteret, tannklinikken, -
-grunnskolen, -
-kateketskolen, kafeteriaen-
-og de administrative kontorene.
Slutt, slutt!
Slutt!
Slutt, slutt!
Slutt!
Ikke bruk det vannet, har jeg sagt! Det er usunt!
Det er ikke gull alt som glimrer. Det vannet kan føre til fluorose, -
- anemi, leddsmerter, tannsykdommer og nyresvikt.
Det største problemet i området er tilgangen til rent drikkevann.
Våre velgjørere sender enorme mengder rent vann, -
- men byråkratiet, soldatene og gjengene kaprer det-
-og beholder det selv.
Dette er et oppfinnsomt system laget av et hollandsk firma.
Vannet kondenserer på glasset og drypper ned i beholdere.
Iblant får vi samlet så mye som tre liter om dagen.
- Vil du ha litt vann? - Nei takk.
Tilgi meg, far, for jeg har syndet.
Jeg traff en berømt, amerikansk forfatter.
For en frister!
Han sa at han bare husket de perverse detaljene fra kvinner.
Nå kan jeg ikke tenke på annet enn mine svært få minner av det slaget.
Nå sier du kanskje: "Hvilke da?"
Da jeg traff den jenta på stranda for mer enn 30 år siden, -
- sa hun: "Du kan ta meg på beinet." Det er blitt en usunn besettelse.
Og selv om jeg handlet i god tro, -
- må jeg ha syndet med Esther, Peter og lille Pius.
De forlot Vatikanet uten å si adjø. De bare forsvant.
Nå får jeg ikke sove, for jeg tenker på bildet de etterlot seg.
Et bilde som jeg trodde var viktig for dem.
Et bilde av meg med lille Pius i armene.
Jeg føler meg skyldig, for jeg burde tenke på min eneste, virkelige venn, -
- Andrew Dussolier... som døde på grunn av meg.
Men jeg har allerede sluttet å ha skyldfølelse for det.
Den enorme byrden ble feid bort av et lite stikk av skyldfølelse.
Så merkelig menneskenes sjel kan være. Ikke sant, pater?
Til slutt, pater... verden.
Medfølelse, medlidenhet...
...tilgivelse...
Alle de kristne dydene som verden ikke lenger tilskriver meg.
Kan de ha rett?
Er jeg grusom?
Alt jeg vet, er at alt jeg gjør, gjør jeg av kjærlighet til Gud.
Og det er det hele.
Hva slags bot må jeg gjøre, pater?
Boten, pater?
Snakker du engelsk?
Kunne du ikke sagt det før?
Du lot meg bare plapre som en idiot i ti minutter!
"Søster Antonia gjemmer vannet"-
- "for å kontrollere de syke og nonnene."
"I bytte for et par glass vann"-
- "krever hun tjenester, obskøne handlinger"-
- "og uanstendighet jeg ikke kan fortelle om."
"Jeg ber deg, Far. Bare du kan hjelpe oss."
Accipite, et bibite ex eo omnes.
Haec quotiescumque feceritis-
-in mei memoriam facietis.
Jeg må fortelle deg noe, Hellige Far.
Jeg vil ikke ha flere dårlige nyheter.
Kanskje du ikke tror det, men for første gang.-
-har jeg gode nyheter til deg.
Bare ved å offentliggjøre ditt første pavebesøk-
- og en mulighet for din første opptreden, -
- har du oppnådd en 12 prosents økning-
- av antallet søknader om å få delta på den neste messen i Peterskirken.
Den sykelige nysgjerrigheten som drives av fravær.
Som foreldreløs kjenner jeg veldig godt til den, Deres Eminense.
Kommer du til å ha din første opptreden her i Afrika?
En gang spurte du meg hvem jeg egentlig er. Husker du det?
Jeg er bare en mann. Det er svaret.
Det er ikke alt, Deres Hellighet. Du er kirken.
Så vidunderlig.
Og så fins det fremdeles folk som tror at Gud ikke fins.
Hva mente den amerikanske journalisten på flyet?
Det var nok bare enda mer bakvaskelser om den Hellige Far.
Kurtwell og Belardo er bekjente, for begge har jobbet i New York.
Jeg...
- Tilgi meg. - Nei.
Borgerkrigen i dette landet har så å si aldri tatt slutt.
Det er vanskelig å anslå antallet drepte.
Pavens besøk har gjort stor nytte, -
- for det har tvunget fram en våpenstillstand.
Men jeg er redd for at så fort Hans Hellighet drar, -
- vil gruppene gå tilbake til å slakte hverandre som før.
Prins Abadi er en god mann.
Han er en stor filantrop. Han er sjenerøs-
- og gjør hva han kan, men uten internasjonal bistand er det vrient.
Jeg ville velge mine ord med omhu, mor Antonia.
FN fordømmer Abadi-
- som en voldelig torturist og gammeldags diktator.
Det er derfor han ikke har fått internasjonal bistand.
Jeg har vært her i mange år, Deres Eminense. Prins Abadi er god.
- FN har også vært her en stund. - Prins Abadi er en god mann.
Spørsmålet er nøyaktig hva det betyr å være et godt menneske.
Vi kan jo se på deg, søster Antonia. Er du et godt menneske?
- Det tror jeg at jeg er. - Ikke ha det så travelt.
Tenk deg nøye om.
Jeg prøver å leve i samsvar med kristne verdier.
Hvilke da?
Man kan bruke kristne verdier til alle salgs formål.
Et godt menneske er en som setter seg selv sist.
Som gir avkall på egne behov-
- og bare arbeider for andres interesser.
Tenk deg om, og svar ærlig, for jeg godtar ikke den minste løgn.
Er du et godt menneske?
Det ser ut til å være en slags misforståelse-
- angående hensikten med besøket mitt her.
Du tror at jeg er her for å hedre deg.
Men jeg er egentlig her for å vurdere fristelsene dine.
Helbred deg selv, søster Antonia.
Dårlig ånde er en deformasjon av sjelen.
Vannproblemer.
Mine damer og herrer: Hans Hellighet Pius XIII!
Dette er Kristi sogneprest pave Pius den 13. som taler.
Brødre og søstre, jeg skal uttrykke meg tydelig.
Jeg har besøkt landet deres og sett lik på jorden, -
-sult, blod, tørst og fattigdom.
Alt dette er fruktene av krigen-
- og av en vold som har hatt et grep om landet deres i 12 år nå.
Jeg vil ikke nevne navnene til de skyldige!
Det er for mange. Vi er alle skyldige!
Vi er alle skyldige i krig og død.
Alltid.
På samme måte kan vi alle være skyldige i fred.
Alltid.
Jeg faller på kne og ber dere om dette.
Jeg er villig til å dø for dere hvis dere bare-
-vil bli skyldige i fred.
Jeg sier alltid til barna som skriver til meg:
"Tenk på alt dere liker."
"Det er Gud."
Barn liker alle slags ting, -
- men ingen av dem har noen gang skrevet at de liker krig.
Se på den som er ved siden av dere.
Se på dem med glede i blikket og husk det den hellige Augustin sa:
"Hvis dere vil se Gud, så har dere evnen til å gjøre det."
"Gud er kjærlighet."
Jeg, på den andre siden, vil ikke snakke til dere om Gud-
- før det er fred. For Gud er fred.
Og fred... er Gud.
Gi meg fred...
...så skal jeg gi dere Gud.
Dere vet ikke hvor vidunderlig freden er.
Dere har ingen anelse om hvor forvirrende freden kan være.
Men jeg vet det.
For jeg så den da jeg var åtte år gammel, -
-på en elvebredd i Colorado. Fred.
Det var vakkert.
Ja. Jeg vet det.
En vidunderlig danseoppvisning.
Nei, Hellige Far. Jeg mener talen din. Den var vakker.
Det er uvær i Roma, Hellige Far. Vi må lande i Napoli.
Jeg ville aldri våge å motsi deg. Mot Napoli.
- Får jeg ta på noe? - Nei.
- Jeg må stoppe ved en bensinstasjon. - Ja visst, Deres Hellighet.
Herre, la oss se hverandre rett inn i øynene.
Vi kan ikke utsette dette lenger.
Vi må snakke om søster Antonia nå.
Maria! Maria! Maria!
Maria!
Maria! Maria!
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com